Проект
Закону України 
вноситься народним депутатом
України
Антіповим О.М.

 Закон

«Про протидію екстремізму»

Цей Закон визначає основні принципи, правові й організаційні основи протидії екстремізму, а також відповідальність за її здійснення.

РОЗДІЛ 1. ЗАГАЛЬНІ ПОЛОЖЕННЯ

Стаття 1. Основні поняття

У цьому Законі терміни вживаються в такому значенні:

екстремізм (екстремістська діяльність);
1) діяльність суспільних і релігійних об'єднань, або інших організацій, або засобів масової інформації, або фізичних осіб по організації, плануванню, підготовці та здійснення дій, спрямованих на:
насильну зміну засад конституційного ладу й порушення цілісності держави;
підрив безпеки держави;
захоплення влади або присвоєння владних повноважень;
створення незаконних збройних формувань;
здійснення терористичної діяльності;
розпалення расової, національної або релігійної ворожнечі, а також соціальної ворожнечі, пов'язаної з насильством або закликами до насильства;
приниження національної гідності;
здійснення масового безладу, хуліганських дій й актів вандалізму за мотивами ідеологічної, політичної, расової, національної або релігійної ненависті або ворожнечі,  відповідно за мотивами ненависті або ворожнечі у відношенні до будь-якої соціальної групи;
пропаганду винятковості, переваги або неповноцінності громадян за ознакою їх соціальної, расової, національної, релігійної або мовної приналежності;
2) пропаганда й публічне демонстрування нацистської атрибутики, символіки чи атрибутики та символіки, подібних до нацистської атрибутики або символіки;
3)	 публічні заклики до здійснення зазначеної діяльності або здійснення зазначених дій;
4)	 фінансування зазначеної діяльності, інше сприяння її здійсненню або здійснення зазначених дій, у тому числі шляхом надання для здійснення зазначеної діяльності фінансових засобів, нерухомості, навчальної, поліграфічної й матеріально-технічної бази, телефонного, факсимільного й інших видів зв'язку, інформаційних послуг, інших матеріально-технічних засобів;

екстремістська організація - суспільне або релігійне об'єднання або інша організація, у відношенні до яких на підставах, передбачених цим Законом, судом прийнято рішення, що вступило в законну силу, про ліквідацію або заборону діяльності у зв'язку із здійсненням екстремістської діяльності;

екстремістські матеріали - призначені для оприлюднення документи, інформація на інших носіях, що закликають до здійснення екстремістської діяльності чи обґрунтовують або виправдовують необхідність здійснення такої діяльності, у тому числі національну й (або) расову перевагу, або практику здійснення військових та інших злочинів, спрямованих на повне або часткове знищення будь-якої етнічної, соціальної, расової, національної, релігійної групи.

Стаття 2. Основні принципи протидії екстремізму

Протидія екстремізму ґрунтується на наступних принципах:
1) законність;
2)	 визнання, дотримання й захист прав юридичних та фізичних осіб;
3)	 пріоритет забезпечення безпеки держави;
4)	 неминучість покарання за здійснення екстремістської діяльності;
5) системність та комплексне використання політичних, інформаційно-пропагандистських, соціально-економічних, правових, спеціальних та інших заходів протидії екстремізму;
6)	 пріоритет заходів, спрямованих на попередження екстремістської діяльності;
7)	 співробітництво держави з суспільними й релігійними об'єднаннями, міжнародними й іншими організаціями, громадянами в протидії екстремістської діяльності;
8) поєднання публічних і не публічних методів протидії екстремізму;
9) конфіденційність відомостей про спеціальні засоби, технічні прийоми, тактику здійснення заходів щодо боротьби з екстремізмом, а також про склад їх учасників.

Стаття 3. Правова основа протидії екстремізму

Правову основу протидії екстремізму становлять загальновизнані принципи й норми міжнародного права, міжнародні договори, Конституція, цей Закон й інші нормативно-правові акти України.

Стаття 4. Міжнародне співробітництво України в області протидії екстремізму

1.	 Україна співпрацює в галузі протидії екстремізму з іноземними державами, їх правоохоронними органами й спеціальними службами, а також з міжнародними організаціями відповідно до цього Закону та міжнародних договорів.
2.	 З метою забезпечення безпеки фізичних та юридичних осіб і держави в цілому особи, що є обвинувачувані (підозрювані) у причетності до екстремізму, переслідуються на території України відповідно до законодавства.
3. На території України забороняється діяльність суспільних і релігійних об'єднань, інших некомерційних організацій іноземних держав та їх структурних підрозділів, діяльність яких визнана екстремістською відповідно до законодавства.
Заборона діяльності таких об’єднань та їх структурних підрозділів здійснюється шляхом:
а)	анулювання державної акредитації й реєстрації в порядку, установленому законодавством;
б)	заборони перебування на території України іноземних громадян та осіб без громадянства як представників такої організації;
в)	заборони на ведення ними на території України будь-якої господарської й іншої діяльності;
г)	заборони публікації в засобах масової інформації будь-яких матеріалів від імені забороненої організації;
д)	заборони поширення матеріалів організації, і відповідно іншої інформаційної продукції, що містить матеріали такої організації;
е)	заборони на проведення будь-яких масових акцій та публічних заходів, і відповідно участь у масових акціях та публічних заходах як представників забороненої організації (або її офіційних представників);
ж)	заборони на створення її організацій - правонаступників у будь-якій організаційно-правовій формі.
Після набрання чинності рішення суду про заборону діяльності іноземної організації центральний орган виконавчої влади із забезпечення реалізації державної політики у сфері зовнішніх зносин України зобов'язаний у десятиденний строк повідомити дипломатичне представництво або консульську установу відповідної іноземної держави, що перебуває на його території, про заборону діяльності такої  організації, причинах заборони, а також про наслідки, пов'язані із забороною.

Стаття 5. Основні напрямки протидії екстремістської діяльності

Протидія екстремістської діяльності здійснюється за такими  напрямками:
вживання профілактичних заходів, спрямованих на попередження екстремістської діяльності, у тому числі на виявлення й наступне усунення причин і умов, що сприяють здійсненню екстремістської діяльності;
виявлення, попередження й припинення екстремістської діяльності суспільних і релігійних об'єднань, інших організацій, фізичних осіб.

Стаття 6. Суб'єкти протидії екстремістської діяльності

Державні органи влади беруть участь у протидії екстремістської діяльності в межах своєї компетенції.

РОЗДІЛ 2. ПРОФІЛАКТИКА ЕКСТРЕМІЗМУ

Стаття 7. Профілактика екстремістської діяльності

З метою протидії екстремістській діяльності компетентні органи в пріоритетному порядку здійснюють профілактичні, у тому числі виховні, пропагандистські заходи, спрямовані на попередження екстремістської діяльності.

Стаття 8. Оголошення застереження про неприпустимість здійснення екстремістської діяльності

За наявності достатніх відомостей про протиправні дії, що готуються, та ознак екстремістської діяльності, але за відсутності підстав для залучення до кримінальної відповідальності, Генеральний прокурор України (уповноважена ним особа) направляє керівникові суспільного або релігійного об'єднання або керівникові іншої організації, а також іншим відповідним особам застереження в письмовій формі про неприпустимість такої діяльності із вказівкою конкретних підстав оголошення застереження.
У випадку невиконання вимог, викладених у застереженні, особа, якій було повідомлено дане застереження, може бути притягнутою до відповідальності у встановленому порядку.
Застереження може бути оскаржене в суді у встановленому порядку.

Стаття 9. Винесення попередження суспільному або релігійному об'єднанню або іншій організації про неприпустимість здійснення екстремістської діяльності

Суспільному або релігійному об'єднанню або іншій організації у випадку виявлення фактів, що свідчать про наявність у їх діяльності, у тому числі в діяльності хоча б одного з підпорядкованих йому  підрозділів, ознак екстремізму, виноситься попередження в письмовій формі про неприпустимість такої діяльності з вказівкою конкретних підстав винесення попередження, у тому числі допущених порушень. У разі можливості вжиття заходів щодо усунення допущених порушень, у попередженні також встановлюється строк усунення зазначених порушень, що становить не менше двох місяців від дня винесення попередження.
Попередження суспільному або релігійному об'єднанню або іншій організації виноситься прокурором. Попередження суспільному або релігійному об'єднанню може бути винесене також органом виконавчої влади в сфері юстиції або його відповідним територіальним органом.
Попередження може бути оскаржене в суді у встановленому порядку.
Відповідне суспільне або релігійне об'єднання або інша організація підлягає ліквідації, а діяльність суспільного або релігійного об'єднання, що не є юридичною особою, підлягає забороні у встановленому цим Законом порядку у таких випадках:
- попередження не було оскаржене в суді у встановленому порядку або не визнане судом незаконним;
- у встановлений у попередженні строк відповідними суспільним або релігійним об'єднанням, або іншою організацією, або підпорядкованим йому підрозділом не усунуті допущені порушення, що послужили підставою для винесення попередження; 
- протягом дванадцяти місяців від дня винесення попередження виявлені нові факти, що свідчать про наявність ознак екстремізму в їхній діяльності. 

Стаття 10. Попередження про неприпустимість поширення екстремістських матеріалів через засіб масової інформації й здійснення ним екстремістської діяльності

У разі поширення через засіб масової інформації екстремістських матеріалів або виявлення фактів, що свідчать про наявність у його діяльності ознак екстремізму, засновникові й (або) редакції (головному редактору) даного засобу масової інформації вповноваженим державним органом, що здійснив реєстрацію даного засобу масової інформації, або органом виконавчої влади в сфері печаті, телерадіовіщання й засобів масових комунікацій, або прокурором виноситься попередження в письмовій формі про неприпустимість таких дій або такої діяльності із вказівкою конкретних підстав винесення попередження, у тому числі допущених порушень. У випадку, якщо можливо вжити заходів по усуненню допущених порушень, у попередженні також встановлюється строк для усунення зазначених порушень, що становить не менше десяти днів від дня винесення попередження.
Попередження може бути оскаржене в суді у встановленому порядку.
Діяльність відповідного засобу масової інформації підлягає припиненню у встановленому цим Законом порядку у таких випадках:
- попередження не було оскаржене в суді, у встановленому порядку або не визнане судом незаконним; 
- у встановлений у попередженні строк не вжиті заходи по усуненню допущених порушень, що послужили підставою для винесення попередження; 
- повторно протягом дванадцяти місяців від дня винесення попередження виявлені нові факти, що свідчать про наявність ознак екстремізму в діяльності засобу масової інформації. 

РОЗДІЛ 3. БОРОТЬБА З ЕКСТРЕМІЗМОМ

Стаття 11. Відповідальність суспільних і релігійних
об'єднань, інших організацій за здійснення екстремістської діяльності

На території України забороняється створення й діяльність суспільних і релігійних об'єднань, інших організацій, мета або дії яких спрямовані на здійснення екстремістської діяльності.
У випадку, передбаченому частиною четвертою статті 9 цього Закону, або у випадку здійснення суспільним або релігійним об'єднанням, або іншою організацією, або їх регіональним або іншим структурним підрозділом екстремістської діяльності, що тягне за собою порушення прав і свобод людини й громадянина, заподіяння шкоди особистості, здоров'ю громадян, навколишньому середовищу, громадському порядку, суспільній безпеці, власності, законним економічним інтересам фізичних і (або) юридичних осіб, суспільству й державі, створюючи реальну загрозу заподіяння такої шкоди, відповідне суспільне або релігійне об'єднання або інша організація можуть бути ліквідовані, а діяльність відповідного суспільного або релігійного об'єднання, що не є юридичною особою, може бути заборонена за рішенням суду на підставі заяви відповідного прокурора.
По зазначеним у частині другій цієї статті підставам суспільне або релігійне об'єднання може бути ліквідовано, а діяльність суспільного або релігійного об'єднання, що не є юридичною особою, може бути заборонена за рішенням суду також на підставі заяви будь-якого органа виконавчої влади. 
У випадку прийняття судом на підставах, передбачених цим Законом, рішення про ліквідацію суспільного або релігійного об'єднання підпорядковані йому підрозділи також підлягають ліквідації.
Майно, що залишилося після задоволення вимог кредиторів, суспільного або релігійного об'єднання або іншої організації, ліквідованих на підставах, передбачених цим Законом, підлягає поверненню у власність держави. Рішення про повернення зазначеного майна у власність держави виноситься судом одночасно з рішенням про ліквідацію суспільного або релігійного об'єднання або іншої організації.

Стаття 12. Призупинення діяльності суспільного або релігійного об'єднання

У випадку здійснення суспільним або релігійним об'єднанням екстремістської діяльності, що несе за собою порушення прав і свобод людини й громадянина, заподіяння шкоди особистості, здоров'ю громадян, навколишньому середовищу, громадському порядку, суспільній безпеці, власності, законним економічним інтересам фізичних і (або) юридичних осіб, суспільству й державі або створюючи реальну загрозу заподіяння такої шкоди, відповідні посадові особи чи орган з моменту їхнього звернення до суду на підставах, передбаченим статтею 11 цього Закону, із заявою про ліквідацію суспільного або релігійного об'єднання або заборону його діяльності мають право своїм рішенням призупинити діяльність суспільного або релігійного об'єднання до розгляду судом зазначеної заяви.
Рішення про призупинення діяльності суспільного або релігійного об'єднання до розгляду судом заяви про його ліквідацію або заборону його діяльності може бути оскаржене в суді у встановленому порядку.
У випадку призупинення діяльності суспільного або релігійного об'єднання припиняються права суспільного або релігійного об'єднання, його регіональних і інших структурних підрозділів як засновників засобів масової інформації, їм забороняється користуватися державними й муніципальними засобами масової інформації, організовувати й проводити збори, мітинги, демонстрації, ходи, пікетування й інші масові акції, публічні заходи, брати участь у виборах і референдумах, використовувати банківські вклади, за винятком їхнього використання для здійснення розрахунків, пов'язаних з їх господарської діяльністю, відшкодуванням заподіяних їхніми діями збитків (збитку), сплатою податків, зборів або штрафів, і розрахунків по трудових договорах.
Якщо суд не задовольнить заяву про ліквідацію суспільного або релігійного об'єднання, заборону його діяльності, дане об'єднання відновлює свою діяльність після вступу в законну силу рішення суду. 
Призупинення діяльності політичних партій здійснюється в порядку, передбаченому національним законодавством.

Стаття 13. Відповідальність засобів масової інформації за поширення екстремістських матеріалів і здійснення ними екстремістської діяльності. 

На території України забороняється поширення через засоби масової інформації екстремістських матеріалів і здійснення ними екстремістської діяльності.
У випадку, передбаченому частиною третьої статті 10 цього Закону, або у випадку здійснення засобом масової інформації екстремістської діяльності, що веде до порушення прав і свобод людини й громадянина, заподіяння шкоди особистості, здоров'ю громадян, навколишньому середовищу, громадському порядку, суспільній безпеці, власності, законним економічним інтересам фізичних і (або) юридичних осіб, суспільству й державі або створення реальної загрози заподіяння такої шкоди, діяльність відповідного засобу масової інформації може бути припинена за рішенням суду на підставі заяви вповноваженого державного органу, що здійснив реєстрацію даного засобу масової інформації, або органу виконавчої влади в сфері печаті, телерадіовіщання й засобів масових комунікацій або прокурора.
З метою недопущення продовження поширення екстремістських матеріалів суд може призупинити реалізацію відповідних номерів періодичного видання,  тиражу аудіо-  відеозапису програми, випуск відповідної теле-, радіо-  відеопрограми в порядку, передбаченому для вживання заходів щодо задоволення позову.
Рішення суду є підставою для вилучення нереалізованої частини тиражу продукції засобу масової інформації, що містить матеріал екстремістської спрямованості, з місць зберігання, оптової й роздрібної торгівлі.

Стаття 14. Недопущення використання мереж зв'язку загального користування для здійснення екстремістської діяльності

Забороняється використання мереж зв'язку загального користування для здійснення екстремістської діяльності.
У випадку якщо мережа зв'язку загального користування використовується для здійснення екстремістської діяльності, застосовуються заходи, передбачені цим Законом, з урахуванням особливостей відносин, врегульованих національним законодавством в області зв'язку.

Стаття 15. Боротьба з поширенням екстремістських матеріалів

На території України забороняються видання й поширення друкованих, аудіо-, аудіовізуальних і інших матеріалів, що містять хоча б одну з ознак, передбачених частиною першою статті 1 цього Закону. До таких матеріалів відносяться:
а)	офіційні матеріали заборонених екстремістських організацій;
б)	матеріали, авторами яких є особи, засуджені відповідно до міжнародно-правових актів за злочини проти миру й людства й відповідають ознакам, передбаченим частиною першої статті 1 цього Закону;
в) будь-які інші, у тому числі анонімні, матеріали, що містять ознаки, передбачені частиною першою статті 1 цього Закону.
Установлення наявності в інформаційних матеріалах ознак, передбачених пунктами "а" - "в" частини першої цієї статті, здійснюється судом за місцем перебування організації, що здійснила видання таких матеріалів, на підставі подання прокурора.
Рішення суду про встановлення наявності в інформаційних матеріалах ознак, передбачених частиною першою статті 1 цього Закону, є підставою для вилучення нереалізованої частини тиражу. Організація, яка двічі протягом дванадцяти місяців здійснила видання екстремістських матеріалів, втрачає права на ведення видавничої діяльності.
Копія судового рішення, що вступило у законну силу, про визнання інформаційних матеріалів екстремістськими направляється в орган виконавчої влади в сфері юстиції. Національний список екстремістських матеріалів підлягає періодичному опублікуванню в засобах масової інформації.
Рішення про включення матеріалів у національний список екстремістських матеріалів може бути оскаржене в суді у встановленому порядку.
Матеріали, включені в національний список екстремістських матеріалів, не підлягають поширенню на території держави-учасника. Особи, винні в незаконному виготовленні, поширенні й зберіганні з метою подальшого поширення зазначених матеріалів, притягуються до адміністративної або кримінальної відповідальності.

Стаття 16. Відповідальність посадових осіб, державних і муніципальних службовців за здійснення ними екстремістської діяльності

Висловлення посадової особи, а також іншої особи, що перебуває на державній або муніципальній службі, про необхідність, допустимість, можливість або бажання здійснення екстремістської діяльності, зроблені привселюдно, чи при виконанні посадових обов'язків, із вказівкою займаної посади, а відповідно неприйняття посадовою особою відповідних до його компетенції дій по припиненню екстремістської діяльності несе за собою встановлену національним законодавством відповідальність.
Відповідні державні органи й вищестоящі посадові особи зобов'язані негайно вжити необхідних заходів стосовно притягнення до відповідальності осіб, що допустили дії, зазначені в частині першій цієї статті.

Стаття 17. Відповідальність громадян України, іноземних громадян і осіб без громадянства за здійснення екстремістської діяльності

За здійснення екстремістської діяльності громадяни України, іноземні громадяни й особи без громадянства несуть карну, адміністративну й цивільно-правову відповідальність у встановленому порядку.
З метою забезпечення національної (державної) і суспільної безпеки на підставах і в порядку, передбачених Законом, особі, що брала участь у здійсненні екстремістської діяльності, за рішенням суду може бути обмежено доступ до державної й муніципальної служби, військової служби за контрактом і служби в правоохоронних органах, а також до роботи в освітніх установах, в приватній детективній й охоронній діяльності.
У випадку якщо керівник або член керівного органу суспільного або релігійного об'єднання або іншої організації робить публічну заяву, що закликає до здійснення екстремістської діяльності, без вказівки на те, що це його особиста думка, відповідно у випадку набуття законної сили відносно такої особи вироку суду за злочин екстремістської спрямованості відповідне суспільне або релігійне об'єднання або інша організація зобов'язані протягом п'яти днів від дня, коли зазначена заява була зроблена, привселюдно заявити про свою незгоду з висловленнями або діями такої особи. Якщо відповідне суспільне або релігійне об'єднання або інша організацію такої публічної заяви не зробить, це може розглядатися як факт, що свідчить про наявність у їхній діяльності ознак екстремізму.

Стаття 18. Недопущення здійснення екстремістської діяльності при проведенні масових акцій

При проведенні зборів, мітингів, демонстрацій, ходів і пікетування не допускається здійснення екстремістської діяльності. Організатори масових акцій відповідають за дотримання встановлених національним законодавством вимог, що стосуються порядку проведення масових акцій, недопущення здійснення екстремістської діяльності, а також її своєчасного припинення. Про зазначену відповідальність організатори масової акції до її проведення попереджуються в письмовій формі органами внутрішніх справ.
Учасникам масових акцій забороняється мати при собі зброю, а також предмети, спеціально виготовлені або пристосовані для заподіяння шкоди здоров'ю громадян або матеріального збитку фізичним і юридичним особам.
При проведенні масових акцій не допускаються залучення для участі в них екстремістських організацій, використання їхньої символіки або атрибутики, а також поширення екстремістських матеріалів.
У випадку виявлення обставин, передбачених частиною третьою цієї статті, організатори масової акції або інші особи, відповідальні за її проведення, зобов'язані негайно вжити заходи по усуненню зазначених порушень. Недотримання даного обов'язку тягне своїм наслідком припинення масової акції на вимогу представників органів внутрішніх справ і відповідальність її організаторів на підставах і в порядку, передбачених національним законодавством.

Стаття 19. Протидія фінансуванню екстремізму

Підлягає обов'язковому контролю в порядку, встановленому законодавством з питань протидії відмивання злочинних доходів і фінансування тероризму, операція з коштами або іншим майном у випадку, якщо хоча б однією з її сторін є юридична особа, включена в національний список екстремістських організацій, або фізична особа, включена в національний список екстремістів, а також юридична особа, яка прямо чи побічно перебуває у власності або під контролем таких організацій або осіб, фізична чи юридична особа, що діє від імені або за вказівкою такої організації чи особи.
Кредитні організації мають право відмовитися від укладання договору банківського рахунку (внеску) з фізичною або юридичною особою у випадку наявності у відношенні фізичної або юридичної особи відомостей про участь в екстремістській діяльності, отриманих відповідно до законодавства.
Організації, здійснюючи операції з коштами або іншим майном, припиняють такі операції згідно встановленого законодавством порядку, за винятком операцій по зарахуванню коштів, що надійшли на рахунок фізичної або юридичної особи, за два робочі дні з дати, коли розпорядження клієнтів про їхнє здійснення повинно бути виконане, і не пізніше робочого дня, наступного за днем призупинення операції, представляють інформацію про такі операції в орган, уповноважений здійснювати протидію відмиванню злочинних доходів і фінансуванню тероризму, у випадку, якщо хоча б однією із сторін є юридична особа, включена в національний список екстремістських організацій, фізична особа, включена в національний список екстремістів, юридична особа, прямо чи побічно перебуваючи у власності або під контролем таких організації і осіб,  фізична або юридична особа, що діє від імені або за вказівкою такої організації або осіб.
При неотриманні протягом зазначеного строку постанови вповноваженого органу про призупинення відповідної операції на додатковий строк на підставі частини четвертої цієї статті організації здійснюють операцію з коштами або іншим майном за розпорядженням клієнта, якщо відповідно до законодавства не прийняте інше рішення, що обмежує її здійснення.
Уповноважений орган видає постанову про призупинення операцій з коштами або іншим майном, зазначених у частині першій цієї статті, на строк до п'яти робочих днів у випадку, якщо інформація, отримана ним відповідно до частини третьої цієї статті, за результатами попередньої перевірки свідчить про зв'язок операції з фінансування екстремістської діяльності, і направляє інформацію про операцію у відповідний правоохоронний орган для ухвалення рішення відповідно до законодавства.

РОЗДІЛ 4. СОЦІАЛЬНИЙ ЗАХИСТ ОСІБ, ЩО ПОСТРАЖДАЛИ В РЕЗУЛЬТАТІ ЕКСТРЕМІСТСЬКОЇ ДІЯЛЬНОСТІ Й ОСІБ, ЩО ЗДІЙСНЮЮТЬ БОРОТЬБУ З ЕКСТРЕМІЗМОМ

Стаття 20. Відшкодування шкоди, заподіяної в результаті екстремістської діяльності

Визначення суми компенсаційних виплат фізичним і юридичним особам, яким був заподіяний збиток у результаті екстремістської діяльності, та їх відшкодування здійснюється  в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України. Компенсація моральної шкоди, заподіяної, у тому числі, у результаті терористичного акту, здійснюється за рахунок осіб, що її зробили.
 Відшкодування шкоди, заподіяної при припиненні екстремістської діяльності правомірними діями, здійснюється за рахунок засобів національного бюджету відповідно до законодавства в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України.
Шкода, заподіяна при припиненні екстремістської діяльності правомірними діями здоров'ю та майну особи, що приймала участь в екстремістській діяльності, у тому числі при здійсненні терористичного акту, а також шкоди, викликаної смертю цієї особи, відшкодуванню не підлягає.

Стаття 21. Категорії осіб, які беруть участь у боротьбі з екстремізмом та підлягають правовому й соціальному захисту

Особи, які беруть участь у боротьбі з екстремізмом, перебувають під захистом держави й підлягають правовому й соціальному захисту. До зазначених осіб відносяться:
1)	 військовослужбовці, співробітники й фахівці компетентних органів, що здійснюють боротьбу з екстремізмом;
2)	 особи, які сприяють на постійній або тимчасовій основі компетентним органам, що здійснюють боротьбу з екстремізмом, у виявленні, попередженні, припиненні, розкритті й розслідуванні терористичних актів і мінімізації їхніх наслідків;
3)	члени родин осіб, зазначених у пунктах 1 і 2 цієї частини, якщо необхідність у забезпеченні їхнього захисту викликана участю зазначених осіб у боротьбі з екстремізмом.
Соціальний захист осіб, які беруть участь у боротьбі з екстремізмом, здійснюється з урахуванням правового статусу таких осіб, установленого національними законами й іншими нормативними правовими актами у встановленому порядку.

Стаття 22. Відшкодування шкоди особам, які беруть участь у боротьбі з тероризмом, і міри їхнього соціального захисту

Відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю й майну осіб, зазначених у статті 21 цього Закону, в зв'язку з їхньою участю в боротьбі з екстремізмом, здійснюється відповідно до законодавства в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України.

РОЗДІЛ 5. КОНТРОЛЬ І НАГЛЯД ЗА ЗАКОННІСТЮ I ЗДІЙСНЕННЯ ПРОТИДІЇ ЕКСТРЕМІЗМУ

Стаття 23. Контроль за здійсненням протидії екстремізму

Контроль за здійсненням протидії тероризму на території України здійснюють Президент України та органи виконавчої влади відповідно  до їх компетенції.

Стаття 24. Нагляд за законністю здійснення протидії екстремізму

Нагляд за законністю при здійсненні протидії екстремізму здійснюють Генеральний прокурор України та підлеглі йому прокурори. 

Голова Верховної Ради                                                      О.Мороз